Det glädjer mig att få träffa er.
Varsågoda...
TVILLINGARNA
"Fru Nawal Marwans testamente."
"Öppnas inför hennes två barn, Simon Marwan och Jeanne Marwan."
"Enligt Nawal Marwans instruktioner."
"Notarie Jean Lebel utses till testamentsexekutor."
Ni bör veta att beslutet var er mors. Jag var emot det men hon insisterade.
Ni vet att...er mor var mer än bara en anställd för mig.
För min numera bortgångna fru och mig var ni som familjemedlemmar, så...
Jag kunde inte säga nej.
"Alla mina tillgångar delas mellan tvillingarna Jeanne och Simon."
"Pengarna delas lika dem emellan och möblerna enligt deras önskemål."
"Begravning."
"Till notarie Jean Lebel. Begrav mig utan kista, naken, och utan böner"-
-"med ansiktet mot marken, bort från världen."
"Gravsten och gravskrift."
"Ingen gravsten på min grav och mitt namn graveras ingenstans."
"Ingen gravskrift för dem som inte håller sina löften."
"Till Jeanne och Simon. Barndomen är en kniv instucken i halsen."
"Man drar inte ut den så lätt."
"Jeanne, notarie Lebel kommer att ge dig ett kuvert."
"Det kuvertet är till er far."
"Hitta honom och ge det till honom."
- "Simon, notarien ger dig ett kuvert" - Jag har hört tillräckligt.
Jag är inte klar än.
Fortsätt.
"Simon, notarien ger dig ett kuvert. Det kuvertet är till er bror."
"Hitta honom och ge honom det."
Brev till sonen
"När dessa kuvert har överlämnats kommer ni att få ett brev."
"Tystnaden ska brytas och ett löfte har hållits."
"En gravsten kan sättas på min grav och mitt namn stå graverat i solen."
Jag medger att detta är lite speciellt.
- Ska vi skriva under nåt? - Nej, inte idag.
Okej. Tack, Jean.
- Då går vi, då. - Vänta.
Känner ni till historien om vår pappa?
Ni vet att vi inte har någon bror. Varför lät ni henne skriva det där?
Jag förstår att ni är överraskade. Det är ju förvånansvärt.
Spela inte oskyldig. Vi vet vem vi talar om. Det är påhitt.
Man hittar inte på såna saker, inte i ett testamente.
Och så är det det här.
Er mor har denna morgon gett oss nåt ganska... Vi sover på det och...
- Sen ses vi igen. - Jag väntar utanför. - Tack, Jean.
- Sätt dig, Simon. - Jean...
Din sekreterare tyckte om att arbeta hos dig. Något bra hon gjort i livet.
Men hon var också min mamma, tyvärr klarade hon inte det lika bra.
- Simon... - Begrav din sekreterare som du vill.
Jag vill begrava mamma normalt så hon för en gångs skull gör nåt normalt.
Det är inte förhandlingsbart.
Tänk över detta och återkom när Simon har lugnat ner sig.
Jag vet att det är mycket ovanligt, men...
Din mamma var inte tokig, Jeanne.
Vi är plötsligt en stor familj.
Har hon sagt nåt om en hund nån gång? Stora familjer har alltid en hund.
Måste vi hitta hunden nu också? Hon var för fan heltokig.
- Vi får ordna det med Jean. - Ordna vadå?
En normal begravning.
Vi tar hand om henne och sen tar jag hand om dig.
- Vart ska du? - Begrav henne som du vill.
Lägg av.
Du känner skuld för du inte var där när hon dog, bara när "olyckan" hände
Sluta ta på dig allt! Jag känner mig inte alls skyldig.
- Inser du vad han nyss läste upp? - Hon är död, vi kan få lugn och ro.
Jag är för fan lugn nu!
Jag känner mig lugn.
Jag märker det.
Den matematik ni hittills studerat har gett korrekta definitiva svar-
-till korrekta definitiva problem.
Nu börjar ett helt annat äventyr.
Ni kommer att möta olösliga uppgifter som leder till andra olösliga problem
Er omgivning kommer att påpeka att ni fokuserar på nåt onödigt.
Ni kommer inte ha ett enda argument till ett försvar-
-för uppgifternas komplexitet är utmattande.
Välkomna till teoretisk matematik i ensamhetens rike.
Jag ber att få presentera min assistent, fröken Jeanne Marwan.
Hej.
Vi ska börja med Collatz problem.
Vad säger din intuition dig?
Din intuition är alltid rätt, därav din potential att bli matematiker.
Men för detta kommer du behöva hjälp. Har du familj där?
- Några kontakter? - Det är löjligt, Niv.
Du fick nyss veta a) att din pappa lever och b) att du har en bror till.
Det som är löjligt är att du ifrågasätter det oundvikliga.
Du måste få veta annars får du aldrig sinnesfrid.
Och utan sinnesfrid, ingen teoretisk matematik.
Du behöver en utgångspunkt.
- Min pappa dog under kriget, i Daresh - Det är ekvationens okända variabel.
Man börjar aldrig med den.
Min mamma är från byn Der Om i Fouad.
Hon läste franska på universitetet i Daresh.
Om hon har studerat finns det hopp.
Saïd Haidar. Du ska knacka på hos Saïd Haidar.
En god vän till mig som undervisar i Daresh. Du kan lita på honom.
Vad gör du? Mamma...
Mår du bra?
Ursäkta, det där är min handduk.
Mamma...
Mamma!
Mamma...
Vad är det som har hänt?
Var är Jeanne?
Mamma...
- Lider hon av migrän? - Nej.
- Minnesluckor? - Nej.
- Balansproblem? - Nej.
- Frånvarande emellanåt? - Hon är oftast frånvarande.
Nej, det har hon aldrig varit.
Wahab, kom.
Släpp min syster.
Vart ska du, en flyktings son?
Nicolas, sluta! Sluta, Nicolas!
- Återvänd till ditt land. - Wahab!
Vi kommer döda er i era läger.
Ge mig den!
- Jag vill döda henne. - Det är min uppgift.
Du har fläckat familjens heder.
Nu räcker det! Gå nu hem!
Gå hem!
Iväg med er!
Vad har du gjort? Förödmjukat oss! Vanhedrat familjens namn!
Varför, herregud, har du kastat ut oss i mörkret?
Herregud, vad har du gjort? Varför har du gjort mig detta?
Vad ska jag göra med dig? Ska jag döda dig?
- Jag är gravid, mormor. - Herregud, allt är mörker. Varför?
Varför har du gjort oss detta? Borde jag döda dig?
Vad ska jag göra med dig?
Ät.
Ät om du vill att ditt barn ska bli starkt.
Hör på mig. Här har du inte längre någon framtid.
Jag hjälper dig efter barnets födelse och vill att du sen ger dig av.
Du får bo hos morbror Charbel inne i stan och gå i skolan där.
Så du lär dig att läsa, att tänka. Så du kan fly undan denna misär.
Lova mig det så hjälper jag dig.
Lova mig att du kommer att gå i skolan.
Jag lovar, mormor.
Det lovar jag dig.
Titta ordentligt på din mamma så att du känner igen henne.
Jag kommer att hitta dig en dag. Det lovar jag dig, mitt hjärta.
- Var försiktig. - Oroa dig inte.
Kom, det är dags för dig att ge dig av.
Jag känner att något hemskt kommer att hända.
En dag kommer jag hitta dig, min son.
Jag fick meddelandet från min vän Niv Cohen men jag kan inte hjälpa er.
För på den tiden undervisade jag i matematisk historia i Paris-
-närmare bestämt om tiden då Leonhard Euler lyckats, fast han blivit blind-
-att ge den första formella matematiska lösningen-
-till problemet med Königsbergs sju broar.
Ja. Han hade utmanat Diderot i rätten då han sa:
"Min herre, e i pi plus 1 är lika med 0. Alltså existerar Gud!"
Niv, Niv, Niv...
- Goddag. Talar ni franska? - Javisst. Kan jag hjälpa er?
Ja, jag söker någon som kan känna denna kvinna.
Hon studerade här för 35 år sen.
Ni skämtar, va?
- Jag var inte ens född då. - Ni känner nog nån som kan hjälpa mig
Jag har rest så långt. Snälla ni. Hon heter Nawal Marwan.
- Så vänligt av er. - Nej, jag vill bara bli av med er.
Najat, det är jag. Har du tid en stund?
Jag tycker mig kanna igen henne. Hon arbetade kanske på elevtidningen.
Det var så länge sen.
De som gav sig av bytte identitet.
Men det är en slående likhet.
Er mor fotograferades i Kfar Ryat.
Se här... Det är tecknet för Kfar Ryat.
Det är ett fängelse i söder.
- Känner ni inte till Kfar Ryat'? - Nej.
Då är ni definitivt inte härifrån. Ni känner inte till södern.
Om världssamfundet inte omedelbart ingriper-
-kommer flyktingarna som trängts ihop i läger längs gränsen...
Hon är här.
Vi elever är emot nationalistparti som utvisar flyktingar ur landet.
Nationalistpartiet stöder de kristna som öppet hotar flyktingarna.
I söder är de beväpnade nu och-
-har stöd av en stor del av den muslimska befolkningen i landet.
Men ni själv är ju kristen.
Vi är för fred. Religionen har inget med detta att göra.
Nawal!
Radion! De har stängt universitetet! Nationalisterna har stängt området!
Nawal, kom tillbaka! Stanna här!
Nationalisterna har stängt universitetsområdet!
Det kommer bli oroligheter! Stanna här!
- Det är skottlossning. - Flickor, kom och ät!
- Mamma, de angriper universitetet! - Det är inget skäl att inte äta.
- Kristna byar i söder anfölls i morse. - Må Gud beskydda oss.
Därför stängde de universitetet. Snart exploderar det här också.
Vi ger oss upp i bergen tills saker och ting lugnat ner sig.
- För hur lång tid? - Vi ger oss av i morgon.
- Resten av familjen är redan där. - Skolan, då?
Skolan stängs hur som helst. Bara Gud vet för hur lång tid.
- Och tidningen? - Lugn. Den överlever utan oss en tid.
Idéer överlever bara om någon försvarar dem.
Just det, Rafqa. Just det.
Det finns bara två barnhem i trakten. Jag kommer efter till fots.
Du tänker väl inte gå dit nu?
- Du lovade mormor att studera. - Du hörde vad din pappa sa.
Anfaller de lägren blir det uppror i hela landet. Inga mer studier.
Jag tänker på honom varje dag. Det är mitt barn.
Jag vill hitta honom levande.
- Jag hämtar vatten hos Shadia. - Gör det fort, Nawal.
- Namn? - Nawal.
- Nawal vadå? - Nawal Marwan.
- Vart ska ni åka? - Till södern.
- Varför det? - För att förenas med min man.
Wahab.
- Har här alltid bara varit flickor? - Pojkarna är i Kfar Khout sen tre år.
Följ med oss. Kfar Khout anfölls i går.
- Jag söker barnhemmet. Var är det? - Där.
- Barnen! Var är barnen? - Fråga dem som var där.
Byns muslimer har flytt till lägret i Deressa. De är rädda för repressalier.
Barnen är kanske med dem.
Chamseddine och hans män dödade alla kristna för att hämnas flyktingarna.
Barnen är kanske i Deressa.
Ska ni till Deressa?
Jag är kristen! Jag är kristen!
Min dotter! Min dotter!
SÖDERN
Hej, Simon. Det är jag. Jag är i mammas by. Jag önskar du var här.
Lyssna.
Jag är ledsen, jag förstår inte.
Jag har ju sagt till dig att aldrig komma hit igen!
God dag.
Souha?
Ahmed älskar dig! Ahmed älskar dig!
Jag har ju sagt att du ska sluta säga det.
God dag. Kan jag hjälpa er?
God dag.
Finns här någon som talar franska eller engelska?
Var är Samia?
- Marhaba. - Marhaba.
Jeanne.
Tack.
Esmé...
- Talar ni franska? - Ja.
- God dag. - God dag.
- Mitt namn är Samia. - Jag heter Jeanne Marwan.
- Tack för att ni hjälper mig. - Det finns många "Marwan" här.
Jaså?
Jag kommer från Kanada.
- Jag söker Souha. - Souha? Det är hon.
Hon är min gammelmormor.
- God dag. - God dag.
Det var specerihandlarn som sa jag skulle gå till er.
Jag söker min far. Han heter Wahab.
Min mor heter Nawal Marwan.
Hon föddes här.
- Vi känner henne inte. - Jo, visst känner vi henne.
Hennes mamma är en skam!
Familjen Marwan drabbades av skam.
Kriget bröt ut.
Jag söker Wahab.
Hon känner inte Wahab.
Jag kan inte hjälpa dig Jag är ledsen, jag är trött.
Om du är Nawal Marwans dotter är du inte välkommen här.
Åk hem igen.
Du letar efter din far, men du vet inte vem din mor är.
Jag kom hit efter massakern i Deressa-lägret.
Allt hade brunnit ner.
Jag letade efter min son bland blodpölar.
Jag vill inte glömma det jag såg och hörde.
Du säger dig vara emot vår fiende. Det gör dig inte till vår vän.
Varför ska Chamseddine lita på dig?
Min sons far var Deressa-flykting. Min son slukades av kriget.
Jag har inget kvar att förlora.
Jag känner stort hat mot nationalisterna.
Det är inte vad du skrev i Charbels tidning.
Min morbror trodde hans ord och böcker skulle främja freden.
Jag trodde på det.
Men livet har lärt mig annat.
Vad vill du göra nu?
Lära fienden vad livet lärt mig.
Mycket bra. Mycket bra. Du glömde bara det där.
Hur går det med franskan?
Jag är mer bra, pappa
"Mer" eller "bra", men aldrig båda tillsammans.
Jag vill att min son ska tala flera språk.
Jag vill han ska förstå andra utan tolk.
- Hallå. - Hur mår du, Nawal? Det är Nouchine.
- Hej, Nouohine. Hur mår din mamma? - Mamma mår bra. I morgon kl. 10:00.
Då ses vi i morgon.
- God morgon, du vackra. - God morgon.
- Går du ut med oss på torsdag? - Nej.
- Fredag? - Nej.
- Lördag? - Nej.
- Vi har tålamod. - Jag också.
Glöm inte att "toujours" alltid slutar på "s"
Jävla hora!
Amnesty International har upprepade gånger fördömt Kfar Ryat fängelset.
Detta är kvinnoavdelningen.
Cellerna är större. En del fångar satt här i 15 år.
- När byggdes det? - Under massakrerna.
Kort tid efter det att kriget börjat. Här fanns 600 politiska fångar.
Ni kan gå in. Jag ska ta en bild.
- Känner ni denna kvinna? - Nej.
Fotot togs här.
Jag känner henne inte. Det var ju så länge sen och jag...
Ni känner kanske någon som har arbetat har?
Hallå!
- God dag. - God dag.
Jag söker Fahim Harrsa.
Det är jag.
- Jag är skolans portvakt. - Ja, men innan dess?
Innan dess? Det var innan jag blev skolans portvakt.
Jag har varit skolans portvakt länge.
Känner ni den här kvinnan? Hon har suttit i Kfar Ryat.
Jag är skolans portvakt. Det är allt.
Jag söker någon som känt henne, någon som kan berätta om henne för mig.
Hon är min mamma.
Det är "kvinnan som sjunger". Nummer 72.
Det var hon som mördade milisledaren för den kristna högern.
Hon fick betala ett högt pris, mycket högt pris. 15 år.
Hon kallades för "kvinnan som sjunger" för hon sjöng hela tiden.
- Är ni säker på att det är hon? - I 13 år övervakade jag henne.
Har ni ägnat 13 år åt att övervaka någon?
De gjorde allt för att knäcka henne.
Ända till slutet stod hon upprätt och hon tittade på dem.
Jag har aldrig sett nåt liknande. Hon bröt aldrig ihop. De var rasande.
- Så de skickade Abou Tarek. - Vem då?
Abou Tarek.
Ni vet att ibland är det kanske bättre att inte veta allt.
Hur som helst lever jag med det.
Fortsätt.
Abou Tarek... Abou Tarek var tortyrspecialist.
Han våldtog henne upprepade gånger.
Ville knäcka henne före frigivningen och få henne att sluta sjunga.
Det slutade med att hon blev gravid.
Det var så det var. Jag glömmer det aldrig.
72:an på smällen av Abou Tarek.
De väntade tills hon fött i fängelset. Sen släppte de henne.
Och barnet? Såg ni barnet?
Det fanns en läkare som kom ibland. Jag tror han blev tokig.
Andra säger att han har en restaurang i Tel Aviv.
Det är bara skitsnack. Han blev tokig eller så dog han.
Sköterskan känner jag. Hon bor i Daresh.
I Daresh.
Hör på, Simon, för fan! Håll tyst! Mamma satt i fängelse.
Simon, mamma... Mamma blev våldtagen.
Hon fick vår bror i fängelset. Jag behöver dig nu.
KVINNAN SOM SJUNGER
Detta är notarie Amyotts kontrakt. Från 1868 till 1892.
Hans son, Edouard, tog över fram till 1925. Allt är skrivet för hand.
Min farfar, Charles. Min pappa, Henri.
Och så jag. Det slutar här, för jag är den siste Lebel.
Jag ska visa dig testamantet för en man...
...som levde flera liv.
Arvingarna upptäckte att han hade tre fruar samtidigt, en här, en i Miami-
-och en tredje i Honduras, där han gjorde affärer.
Så det var inte längre tre barn inblandade, utan åtta.
Det var grejer, det.
Se här...
Döden är aldrig slutet på en historia. Det finns alltid spår.
Om du vill hitta din bror måste du söka i det förflutna.
- Jag vill bara hitta min syster. - Det ska jag se till.
Ska bara avsluta några saker snabbt. Packa dina saker för vi åker om...
Mitt pass!
Vi?
- Har du inte gjort tillräckligt? - Exakt. Jag kan inte överge er nu.
Uppför dig som en man, Simon. Jag vet att du behöver mig.
- Vi hittar henne och åker tillbaka. - Jag lovar.
Ett löfte som en notarie ger, herr Marwan, är ett heligt löfte.
Sjung nu.
Såja, såja...
Nu kommer den. Jag ser huvudet.
Krysta, krysta...
Fortsätt så, krysta, krysta!
Den första är ute.
Vila dig lite nu.
Jag är stolt över dig. Förbered dig för den andra.
Stanna. Ge mig...
- Vad gör du? - Du kastade dem i floden som vanligt.
- Det är farligt - Nej. Du gjorde din plikt.
Du kastade dem i floden. Jag tar hand om dem.
Det är barnen som "kvinnan som sjunger" fött.
Vi är ett slagfält för andra länder. Om notarier funnits på Noaks tid...
Då hade vi bara letat fram ursprungs- kontrakten. Det är ert. - Det är ert.
Här tillåts passage... Klart, och alla hade varit nöjda.
- Notarier har bara funnits i 1000 år. - Men vi borde ha funnits från början.
- Tack än en gång för er hjälp. - Det är ett nöje, kära kollega.
Jag fick fram det ni bad om i ert mejl.
Simon, min portfölj är bredvid er. Var snäll och ge den till herr Lebel.
Snällt av er men jetlagen gör att jag hellre ser på det lite senare.
Låt mig sammanfatta. Fadern blir svår att finna då dödsattest saknas.
- Vad brodern beträffar... - Ursäkta, men vad handlar detta om?
Jag bad om hjälp. Notarie Maddad hjälper oss så det går snabbare.
Som jag sa, Jean, har vi kommit för att hitta Jeanne.
Er syster är den familjemedlem vi lättast kommer hitta.
- Jag är så glad att du är här. - Jag också.
Det är sköterskan som hjälpte mamma föda i fängelset. Vi kan gå dit idag.
Jeanne, det räcker nu.
Du håller tyst och följer med. Det är ditt jobb att hitta vår bror.
Om inte för hennes och din skull, så gör det för min!
Hon är på amerikanska sjukhuset.
- Jag är glad att du är har, Jean. - Jag också, gumman. Jag också.
Om hon sover får ni komma igen.
Fru Maïka...
Goddag, tack för att ni tar emot oss.
Vi söker en person ni kände. Säger namnet Nawal Marwan er något?
Sarwan! Janaan!
Arbetade ni som sjuksköterska i fängelset Kfar Ryat?
Hon säger att hon kände er mamma.
Hjälpte ni henne föda i fängelset?
Vi söker barnet som Nawal Marwan födde i fängelset. Kan ni hjälpa oss?
Hon arbetade i Kfar Ryat fängelset.
Hon hjälpte henne med förlossningen.
Hon tog hand om barnen.
Och hon gav dem till "kvinnan som sjunger" när hon frigavs.
- Sarwan! Janaan! - Nawal Marwan fick tvillingar.
Så ni kände "kvinnan som sjunger"? Ni anar inte vad det betyder för mig.
Nawal Marwan var min sekreterare i 18 år.
Min fru och jag fäste oss vid henne och hennes barn.
Men jag får nu medge att jag egentligen inte kände henne.
- Klar? - Klar.
På min begäran har notarie Maddad försökt hitta er bror och er far.
För fadern, Abou Tarek, har jag inte hittat någon dödsattest.
Många försvann, åkte utomlands, många som var i hans situation gjorde det.
De är döda eller har gett sig av. Bara att vänta och se.
Det är kanske bäst så.
Vad gäller brodern... Er klient, fru Nawal Marwan, är från byn Der Om.
Hon gav barnet till barnmorskan Elham-
-som förde honom till barnhemmet Kfar Khout i maj 1970.
Svårast har varit att finna registren. Många dokument förstördes i kriget.
Men jag hittade dem hos nunnor-
-som tagit hand om dem och donerat dem till nationalarkivet.
I maj 1970, gav Der Oms barnmorska, Elham, ett gossebarn till adoption.
Det var den enda pojken som lämnades till barnhemmet den månaden.
Se här, han registrerades med förnamnet Nihad.
Datumen stämmer. Det är han.
Han är er bror. Nihad.
Kfar Khout barnhem. "Nihad från maj månad." Så omnämns han i registren.
Nihad från maj. Barnen fick temporära namn utifrån den månad de kommit.
Inga adoptioner utfördes den tiden. Det var i början av kriget.
Barnhemmet förstördes fyra år senare.
Vi måste fråga vem som gjorde det för att få veta vad som hände med barnen.
Oss emellan, utifrån det som hände i trakten, är inte hoppet stort.
- Han är antagligen död, han också. - Inte säkert, men jag har inga spår.
De är döda båda två. Vi öppnar kuverten helt enkelt.
Det tillåter jag inte. Såna saker är heliga.
- Det vore som att begå våldtäkt. - Ja, det har ju hänt förr i familjen.
Jag ber om ursäkt.
Vi har ett spår kvar att utforska men det är lite radikalt.
Krigsherren som raserade barnhemmet lever fortfarande.
Han vet kanske vad som hände Nihad och de andra barnen.
- Det är ju evigheter sen. - Ni måste förstå att...
...de åren var en serie repressalier som vävdes samman med obeveklig logik.
Som additioner.
En krigsherre är den sortens man som har gott minne.
Han minns, lita på mig.
Wallat Chamseddine. Det är hans namn.
- Var hittar vi honom? - Det är han som hittar er.
Vi kan dock pröva något.
Tycker ni om te, herr Marwan?
Det är din tur.
Ni ska bege er till flyktinglägret i Deressa.
Där ska ni dricka te med någon, med den som bjuder er på det.
Säg att ni är son till "kvinnan som sjunger" och söker Nihad från maj.
Ni kan inte bege er dit ensam. Jag hittar nån som kan följa med er.
Välkomna till Deressa.
- Vet du vart vi ska? - Ingen aning.
Hur mår du?
- Du har ju blivit en vuxen man. - Jag har tagit ingenjörsexamen.
Jag hittar inget jobb så jag kör taxi.
Varför kommer du hit?
Jag är med några utländska besökare som bad mig köra dem hit.
- Välkommen. Kom. - Nej, tack. Vi har ont om tid.
Vänligen följ med.
- Han vill bjuda oss på te. - Okej.
Han undrar varför ni kommit till Deressa.
Jag letar efter en Nihad från maj.
Han känner ingen Nihad från maj. Han undrar vad ni heter.
Min mamma kommer från Der Om, i södern.
Min mamma är "kvinnan som sjunger".
Ja, det är klart.
Vänta på vadå?
- Sarwan Marwan? - Ja.
Vi är har för att hjälpa er. Ni är tillbaka om en timme.
- Får jag säga det till min syster? - Nej, det tar bara en timme. Säkert.
Jag ska ta på mig en skjorta bara. En sekund...
- Han ringer. - Det är okej.
Redan? Ni kan lugnt följa med dem.
Som jag sa, i södern, en gnista och det exploderar. Okej.
Du var till stor hjälp för oss. Nu ska vi hjälpa dig.
Du får lämna landet. Det blir enklast så.
Vi ordnar bostad och jobb åt dig. Jag vill du ska få ett bättre liv.
Vi har många kontakter i Amerika.
Du bör åka med dina barn. Jag vet att de lever. Ta dem med dig.
Dina barn kommer att hjälpa dig. Du får se.
Ni kan inte begära det av mig.
Dina barn är våra barn. Din familj är vår familj.
Lita på mig. Jag kommer att hjälpa er.
Jag kommer alltid att finnas där för dig och dina barn.
Hej, Sarwan.
Ursäkta säkerhetsåtgärderna, men det är för ditt beskydd.
Man kallar mig Wallat Chamseddine.
Säg, hur kan jag hjälpa dig, Sarwan Marwan?
- Kände ni min mamma? - Vi kan säga att hon arbetade åt mig.
Vad kan jag göra för att hjälpa dig?
Jag söker en man som heter Nihad från maj.
Varför söker du Nihad från maj?
Det är min bror. Mamma har bett mig söka efter honom.
Hur kan du bevisa att Nihad från maj är Nawal Marwans son?
Min bror stod för adoption i barnhemmet Kfar Khout.
Vi hittade födelseregistret.
Datumen, allt stämmer. Nihad från maj är min bror.
Mina vänner och jag anföll de kristna i Kfar Khout-
-för att hämnas aggressionerna våra bröder flyktingarna utsatts för.
Det fanns ett barnhem i Kfar Khout.
Jag skonade barnen och tog dem med oss, och Nihad var en av dem.
Vi tränade dem, förberedde dem för att strida vid vår sida.
Nihad hade en begåvning. Han var speciell.
Snart blev han en fruktad prickskytt.
Men...han ville hitta sin mor.
Han sökte efter henne i månader.
Jag vet inte vad han såg och hörde.
Han blev...besatt av krig.
Han kom och hälsade på mig. Han ville bli martyr.
Så att hans mamma skulle se hans foto på varenda mur i landet.
Men jag vägrade. Han åkte tillbaka till Daresh.
Han blev den farligaste skarpskytten i hela trakten.
En verklig maskin. Han sköt på alla.
Och sen invaderade fienden.
Och en morgon grep de Nihad.
Han hade dödat sju krypskyttar.
Han dödades inte utan utbildades och skickades till Kfar Ryat-fängelset.
- Var han i fängelse? - Ja.
Som bödel.
- Arbetade han med min pappa? - Nej.
Han arbetade inte med Abou Tarek, din pappa.
Mår du bra?
Ett plus ett...blir två.
Va?
Ett plus ett blir två. Det kan inte bli ett.
Du har feber.
Jeanne...
Ett plus ett...kan det bli ett?
- Det finns en plats där. - Ta den om du vill.
Kan vi hjälpa er?
Ursäkta mig.
När han blev bödel bytte din bror namn.
Han blev... Abou Tarek.
Nihad från maj är Abou Tarek.
Vi vet nu att han bor i Kanada under ny identitet. Nihad Harmanni.
Herr Harmanni?
Ja.
Det här är till er.
Brev till sonen Brev till pappan
Jag skriver med darrande fingrar. Jag kände igen er. Ni kände inte igen mig.
Det är ett fantastiskt mirakel. Jag är ert nummer 72.
Våra barn kommer ge er detta brev.
Ni kommer inte att känna igen dem för de är vackra.
Men de vet vem ni är.
Genom dem vill jag säga att ni ännu lever.
Men snart kommer ni att tystna. Det vet jag.
För alla tystnar inför sanningen.
Undertecknat horan 72.
Jag talar till sonen. Jag talar inte till bödeln.
Vad som än händer kommer jag alltid att älska dig.
Det var det löfte jag gav dig när du föddes, min son.
Vad som än händer kommer jag alltid att älska dig.
Jag har letat efter dig hela livet. Jag har hittat dig.
Du kunde inte känna igen mig.
Du har din tatuering på höger häl. Jag såg den. Jag kände igen dig.
Jag tyckte du var vacker.
Jag omfamnar dig ömt, min älskling.
Finn tröst, för inget är vackrare än att vara tillsammans.
Du är född av kärlek, så din bror och syster är också födda av kärlek.
Inget är vackrare än att vara tillsammans.
Din mor Nawal Marwan.
Fånge nummer 72.
"När dessa kuvert har överlämnats kommer ni att få ett brev."
"Tystnaden kommer att brytas, ett löfte har hållits"-
-"och en gravsten kan sättas på min grav och mitt namn stå i solen."
Mina älsklingar...
Var börjar er historia?
Vid er födelse?
I så fall börjar den i skräck.
Vid er fars födelse?
I så fall börjar den i en underbar kärlekshistoria.
Jag säger att er historia börjar med ett löfte.
Ett löfte att klippa av vredens tråd.
Tack vare er lyckas jag idag äntligen hålla mitt löfte. Tråden är av.
Och jag kan äntligen vagga er och sjunga en vaggvisa för att trösta er.
Inget är vackrare än att vara tillsammans.
Jag älskar er.
Er mor
Nawal.
NAWALS HEMLIGHET
Översättning: Marianne Marty
Till våra mor- och farmödrar